Det sägs att blod är tjockare än vatten.
Det är det som definierar oss-
- förenar oss, blir vår förbannelse.
Seså, hjärtat mitt. Kom, Barnabas.
För vissa innebär blodsbanden ett förmöget, privilegierat liv.
För andra innebär de ett liv i träldom.
Angelique! Du vet att du inte får stirra på honom.
Vet din plats!
När jag var liten-
- reste vi till Nya världen för att utvidga familjen Collins imperium.
Vi tog den engelska framåtandan till Maines vildmark-
- och byggde upp en fiskeindustri vars like Amerika aldrig hade skådat.
Man ska sätta en ära i det man bygger upp.
Men kom ihåg, Barnabas: Familjen är den enda sanna rikedomen.
I takt med att företaget växte, växte även staden Collinsport.
Vi bestämde oss för att slå ned bopålarna för gott.
Vi ägnade de följande 15 åren åt uppförandet av vårt älskade hem.
Collinwood.
Men alla fick inte del av vår familjs framgångar.
Je t'aime.
Låt mig höra dig säga "Jag älskar dig. Jag vill ha dig."
Angelique... Jag är ledsen, kära du, men...
...då skulle du få höra en lögn.
Låt den ädle simpel bli
Högmodets tid är nu förbi
I övertygelsen om att mina föräldrars död inte var någon olycka-
- blev jag besatt av svartkonst och gamla förbannelser.
"Och se! Ovan helvetets portar..."
"...såg han en ensam bokstav."
"Den bokstav som förkunnade Satans sanna namn:"
"Mefistofeles."
Men trots min djupa sorg tedde sig inte allt helt nattsvart-
- ty jag hade funnit min sanna kärlek.
Lova att vi alltid ska vara tillsammans.
Med Gud som vittne, Josette: Jag svär.
Av alla tjänsteflickor jag kunde ha försmått-
- alla hjärtan jag kunde ha krossat-
- valde jag den som bar på en hemlighet.
Jag valde häxan.
Om en annan stör vår lek
Och vid hans hjärta rör
Med trolldom gäldas då hans svek
Och allt han älskar...
... dör
Angeliques besvärjelse tvingade min Josette till Änkans klippa-
- där mången otröstlig själ hade störtat mot döden.
Josette!
Hjälp mig.
Josette!
Vad har du gjort?!
Angelique hade förvandlat mig till vampyr-
- för att mitt lidande aldrig skulle få ett slut.
Där är monstret.
När Angelique förstod att jag aldrig skulle bli hennes-
- vände hon stadsborna mot mig-
- och dömde mig till att våndas ensam i mörkret...
... i eviga tider.
Släpp ut mig, säger jag!
Släpp mig fri!
GUVERNANT SÖKES TILL FRAMSTÅENDE FAMILJ I MAINE
Goddag. Jag heter Maggie Ev...
Goddag. Jag heter Victoria Winters.
Kalla mig Vicky.
Varifrån kommer du, Veronica?
New York. Och jag heter Victoria.
"Och jag heter Victoria." Vilken skön brud!
- New York är rätt flippat, va? - Det är det väl...
Vad kan locka en New York-tjej ut på vischan?
En gammal vän.
- Sköt om dig. - Ha en bra dag.
Ta det piano, Veronica.
Goddag. Jag heter Victoria Winters.
Gratulerar.
Jag söker ms Stoddard. Det gäller platsen som guvernant.
Visst ja. Ni är väntad. Kom.
Ledsen att jag inte hämtade er. Kärran krånglar.
Miss Elizabeth vill inte betala för reparationen.
Så vackert!
Det är för djävligt att damma.
Det är tänkt för en tjänarstab om hundra personer.
Nu finns här bara jag.
Jag och mrs Johnson.
Hon är till lika stor nytta som en bottenlös hink.
Men det är inte alla familjer som har ett sånt här hus.
Eller en hel stad uppkallad efter sig...
- Hur sa? - Collins. Collinsport.
Det har jag aldrig fattat.
Vem är det?
Barnaby, kanske. Det börjar på "Barn", i alla fall.
En av de riktiga höjdarna från förr. Från tiden då de var stormrika.
Barnabas.
Han hette Barnabas Collins.
Bättre karl har vi aldrig haft i vår familj.
Välkommen. Ni får försöka föreställa er oss i vår glans dagar.
Huset har runt 200 rum, men de flesta är igenbommade.
Vi går inte ens in i gamla flygeln längre.
Sätt er.
Vi är ändå bara sju stycken.
Min dotter Carolyn och jag, min bror Roger och hans son David...
Willie, som ni har träffat.
Mrs Johnson och dr Hoffman...
...som förmodligen ligger och sover sitt magnifika rus av sig.
Var är Davids mor, om ni ursäktar att jag frågar?
Laura försvann ute till havs...
...när David var fem år.
Han har haft svårt att acceptera hennes bortgång.
Dr Hoffman kom hit för att arbeta med honom i en månad.
Det var tre år sedan nu.
Jag har några frågor som inte stod med i ansökan.
Vad anser ni om presidenten?
Jag har aldrig träffat honom.
- Kriget? - Jag tittar inte på tv.
Förespråkar ni jämlikhet mellan könen?
Nej, för allt i världen. Männen skulle bli helt oregerliga.
Vi kommer att trivas fint ihop, miss Winters.
Kalla mig Vicky.
Carolyn!
Det här är miss Winters.
- Är ni från New York? - Det stämmer.
Hur är Manhattan? Jag ska flytta dit när jag fyller 16.
Carolyn inbillar sig att jag kommer att tillåta det.
Och mor inbillar sig att jag inte kan rymma.
Ni ska alltså vakta dåren?
Vad har jag sagt om det ordet?
- Jag ska undervisa David. - Lycka till.
Ingen annan har blivit kvar längre än en vecka.
Miss Winters...
Kalla mig Vicky.
Raska på, Willie. Jag är utsvulten.
Måtte det inte vara ännu en snustorr stek...
- Vem är det här? - Miss Winters - min bror Roger.
Miss Winters är Davids nya guvernant.
Kalla mig Vicky. Trevligt att träffas.
Visst... Trevligt.
Ni är en lögnerska.
Jag ser sånt. Det räcker med en blick på en människas ansikte.
Ert säger:
"Jag må se oskyldig ut, men jag har hemligheter."
- "Fasansfulla hemligheter." - Låt henne vara, Julia.
- Ni är läkaren. - Ja, och ni är nannyn och hon bitchen.
Hur ska vi flickor kunna avancera om vi sätter stämplar på varandra?
Jaha, Vicky. Var...
Carolyn! Sänk det där oljudet!
David, det här är Vicky. Hon ska bli din nya guvernant.
Du förstörde det! Jag skulle ju skrämma henne!
Vad har jag sagt om att klippa hål i lakanen? De är i egyptisk bomull.
Jag tänkte skrämma er. Blev ni rädd?
Utom mig av skräck.
Ni behöver inte dalta med honom bara för att han är knäpp.
Carolyn...
Carolyn rör vid sig själv och låter som en kattunge.
- Din lille skit! - Nu räcker det, båda två.
Vad sysslar familjeföretaget med?
Skaldjur, miss Winters. Vi hade en stor konservfabrik i stan.
Vi äger fortfarande ett par fiskebåtar.
Värdelösa skorvar. Och Davids mor ligger på havets botten i en av dem.
Gå till ditt rum, Carolyn.
Alla pjoskar med honom, men ingen bryr sig om mig!
- Hon dog inte. Hon kan inte dö. - Det räcker, David.
David tror att hans mor besitter något slags cyklisk odödlighet.
Fascinerande, faktiskt.
Jag känner henne.
Hon pratar med mig. Hela tiden.
Tja...
Jag tror att spöken är människor som har bytt dimension-
- och att vissa har förmågan att uppfatta deras närvaro.
- Det finns vetenskapliga bevis... - Tack, miss Winters.
Men David, vad du skräms!
Förbereder du dig för halloween?
Han kommer.
Det ligger något här. Gräv upp det.
Vad fan är det här?
Kan det vara en gasledning? Det ska inte finnas några här.
Du skojar! Få hit en bultsax.
Spring!
Jag är hemskt ledsen-
- men ni anar inte hur törstig jag är.
Mefistofeles!
Träd fram, Satan!
Gäcka mig inte med ditt besynnerliga ljussken!
Egendomlig terräng...
Vadan detta?
En vålnad nalkas.
Det är självaste Djävulen som ska föra mig till doms.
Bara kom, Lucifer. Min själ är redo!
Idiot!
Mitt älskade Collinwood. Vad har de gjort med dig?
Hejsan...
Frukta mig icke, drinkare.
Du kommer inte till skada om du berättar allt jag behöver veta.
Här är allt du behöver veta.
Se mig, ditt vrak.
Se mig i ögonen-
- och avslöja dina innersta tankar.
Vakna!
Utmärkt.
Säg mig nu: Familjen Collins - finns de kvar?
Ja. De är fyra stycken.
Gud ske pris.
Säg mig, vilken månad är det?
Oktober. Det är därför vi har pumpor.
Vilket år är det?
- 72. Nej, -71.
Just det. 1972.
1972?
Lyss, framtidsbo.
Du ska vara min trogne tjänare...
...tills den tiden kommer då jag befriar dig.
Vad gör vi först, herre?
Du ska tvaga mig, illgärningsman.
Sedan ska du föra mig till familjen Collins.
Okej.
- Har du någonsin skådat sådan prakt? - Varje dag.
En perfekt sammansmältning av europeisk elegans...
...och amerikansk framåtanda.
Nio av de främsta bildhuggare världen någonsin har skådat...
...miste fingrar, lemmar, liv-
- vid förfärdigandet av dessa makalösa pelare.
Och de offrade sig gladeligt, det försäkrar jag.
Överdådet och detaljrikedomen hos denna magnifika ljuskrona...
...torde endast påträffas i noblessens palats.
Eldstaden...
...helt i utsökt carrara-marmor...
...från Firenze i Italien...
...och med en pärla i varje skarv.
Är du stenad, eller?
De försökte stena mig, lilla vän. Det lyckades inte.
När började de släppa in glädjeflickor på godset?
Carolyn!
- Titta. - Javisst!
Kusligt likt, inte sant?
Det var värt den långa poseringen.
Förlåt mig - mitt namn är Barnabas Collins.
Jag heter David Collins. Är vi?
Släkt? På håll, kan man säga.
Angenämt, unge herr David.
Barn!
Håll er borta från den där mannen.
- Han heter Barnabas Collins. - Jag tror att han kallade mig fnask.
Det räcker, Carolyn.
Jag vill tala med er.
Om det här ska föreställa ett skämt så räcker det nu.
Om ni är ute efter pengar har ni fått allt om bakfoten.
Men ni inte så mycket som tittar på barnen igen, är det uppfattat?
Er hängivenhet gentemot familjen...
...är beundransvärd.
Och er misstänksamhet...
...är förståelig.
En främling anländer-
- och säger sig vara en avlägsen släkting.
Att hans motiv ifrågasätts är bara naturligt.
Eftersom ni tillhör familjen Collins...
...känner ni förstås till det mörker som länge har plågat oss.
Vår förbannelse, menar ni.
Häxor, spöken och vampyrer.
Bara amsagor.
Och som så många före er...
...vill ni väl befria oss från dem? Mot ersättning, förstås.
Jag kan bevisa att jag är annorlunda.
Jaså?
För det första är jag inte här för att tigga pengar-
- utan snarare för att tillhandahålla dem.
För det andra...
...känner jag detta hus lika väl som jag känner mig själv.
Varje skrymsle, varje vrå...
Varje hemlighet!
Jag förvarar min makramé där.
Skändligt!
Imponerande.
Men det finns många gamla hus med lönndörrar.
Hoppas att ni har ett "för det tredje".
Nog har jag det. Säg mig...
Vad vet ni om Barnabas Collins?
Bara det legenden berättar.
Han var självsäker och stark.
Alla beundrade honom.
Men han trodde att en förbannelse vilade över vår familj-
- och när hans föräldrar dog miste han vettet.
Han påstod att en häxa hade förvandlat honom till vampyr.
Vad vet man om hans död?
Ingenting.
Inte såvitt jag vet.
Det, madam... beror på att han aldrig dog.
Jag är Barnabas Collins.
- Det betyder att ni är... ...en vampyr, madam. Ja.
Och det smärtar mig djupt.
Men framför allt är jag en Collins-
- och jag ger er mitt hedersord på-
- att ingen under detta tak behöver frukta mig.
Min far hade en viss fäbless för hemliga gångar och rum.
Som liten pojke föresatte jag mig att utforska varenda en.
Men den här har alltid varit min favorit.
"Familjen är den enda sanna rikedomen", sa han ofta.
Men naturligtvis-
- hade han ingenting emot andra slags rikedomar heller.
Herregud...
Vi har bott ovanpå en förmögenhet i alla dessa år.
Var viss:
Jag har för avsikt att stanna.
Jag har för avsikt att bli en del av familjen igen.
- På ett villkor. - Ja?
Lova mig att det här - allt det här-
- förblir vår hemlighet.
Låt gå.
Kompanjoner.
Välkommen hem, Barnabas Collins.
Jag blev väckt...
...av en gul drake med järntänder!
Jag möttes av ett gigantiskt M som lyste med tusen lyktors sken!
Han ska väl inte bo här för alltid?
- Jag gillar honom. - Allt är förstås annorlunda i England.
I vilken bransch är du, Barnabas?
Familjen Collins har alltid varit i fiskebranschen-
- men efter tvåhundra års övervägande har jag bestämt mig-
- för att ägna all min kraft... åt familjen.
Han menar att det kändes som tvåhundra år.
God morgon.
Vem fan är det här?
Dr Hoffman, det här är vår avlägsna släkting Barnabas Collins.
Den tredje.
Barnabas Collins III ska bo här. Han är från England.
Barnabas - dr Julia Hoffman.
Vid Gud! En kvinnlig läkare.
Fascinerande tidsålder!
Är han på riktigt?
Han är nog bara trött efter den långa resan.
Ni blev tydligen så desperata att ni sålde familjens matsilver.
Hur ser du det? Det här är exakta kopior.
Om den här gaffeln var i silver-
- skulle min hand fatta eld om jag så bara snuddade vid den.
Ja, du sa något om en gräslig metallallergi.
Hur som helst - fiskeföretaget är i princip borta.
Godset ligger nästan i ruiner.
Nå - jag har återvänt.
Och så har snart även våra rikedomar.
Lycka till. Angie har avtal med nästan alla båtar i Maine.
- Angie? - Angel Bay.
De har tagit nästan varenda hamn på östkusten.
Då börjar mitt värv där. Med er tillåtelse-
- ska jag återge familjeföretaget dess forna glans.
Josette!
Det är Vicky. Hon tror på spöken, precis som jag.
Hej.
Förtjusande.
Ni låter dem väl inte kalla er Vicky? "Victoria" är så vackert...
...att jag inte skulle kunna avvara en enda stavelse.
Ja. Hur som helst...
Där du bor kanske det växer pengar på träd, men här är det värre.
Bekymra er inte om mina metoder.
Jag vill se fabriken genast. När kan hästarna vara klara?
Vi har inga hästar.
Vi har en Cheva.
Hej, Angie! Ha en fin dag!
- God morgon, Angie! - Hej, Angie!
God morgon!
En koppling har gått. Det tar två timmar att laga.
En timme. Och lägg på en rem här ute, alla ser ut att gå på halvfart.
De är nog bara lite upprörda efter det som hände i går.
Vad menar du?
De har hittat elva byggarbetare döda i skogen utanför väg 9.
- Olyckor händer så lätt. - Det var ingen olycka.
Någon galning slet halsen av dem.
Var vid väg 9?
Jag hörde er de första tjugo gångerna!
Behåll byxorna...
...på. - Jag ska göra mitt bästa.
Barnabas Collins, tack.
Han är... Vem?
Ni vet nog vem. Svart hår, stiliga anletsdrag.
Besynnerliga kläder, täckta av färskt blod.
Vi har bestämt låtit det här stället fara käpprätt åt helvete?
Precis där det hör hemma...
Du måste vara Carolyn.
Vi har vuxit upp till en riktigt intagande varelse...
- Angelique. - Elizabeth.
Du ser ut att må bra.
Vad förskaffar oss den äran?
Vi i stadsfullmäktige vill hälsa vår besökare välkommen till Collinsport.
- Han sover. - Mitt på dagen? Så märkligt!
Vad var det för infernaliskt bankande?
- Vi har en gäst. - Ursäkta mig, jag steg nyss upp.
- Jag ser förskräcklig ut, miss... - Hej, Barnabas.
Jag heter Angie Bouchard.
Minsann.
Vet ni vad jag mycket gärna skulle vilja göra med er?
Jag kan bara föreställa mig.
Jag skulle mycket gärna vilja tala med er i salongen-
- om Elizabeth tillåter. Ursäktar du oss?
Hur vågar du besudla mitt hus med din giftiga...
Det är verkligen du.
Hur vågar du anbringa dina onda läppar uppå min person?
Jag minns det här stället som mycket mindre deprimerande.
Jag minns också att du och jag hade mycket roligt.
Här...
Och...
...här.
Har du någon aning om vad du har gjort mot mig?
Du mördade min älskade och förvandlade mig till ett odjur!
Släpp det, Barnabas.
Inlåst i en låda i tvåhundra år!
Överdriv inte. Det var bara 196 år.
Det var en evighet.
Du ska åtalas för häxeri och brännas på bål!
Stackars lille Barnabas.
Saker och ting har förändrats här medan du tog din lilla tupplur.
Mitt Angel Bay är Collinsport nu.
Det är alltså du som har störtat familjeföretaget i fördärvet.
Alla älskar mig här.
Jag är den enda stora fisken som återstår i deras lilla damm.
Minsann?
Vet Collinsports invånare att deras älskade Angie är en Beelsebuls sköka?
Inbillar du dig verkligen att någon skulle tro dig?
Jag har varit en framstående medborgare här i tvåhundra år-
- i ena eller andra gestalten.
Du må ha nytt namn, men du är fortfarande Satans succubus.
Djävulens sköka! Simpla!
Människorna i Collinsport tillber mig nu.
Och för dem är du bara en främling som är rädd för solen.
Välkommen tillbaka till skuggorna, Barnabas Collins.
Jag har saknat dig.
Angel Bay!
Blotta namnet får min munhåla att fyllas av uppkastningar.
Jag har alltid tyckt att Angie var konstig, men en häxa?
Sannerligen.
En häxa som hyser ett osläckligt hat mot mig.
Hat? Nej, om hon bara hatade dig skulle hon ha dödat dig.
En förbannelse kräver hängivenhet.
Varför måste jag ensam skörda den ruttna frukten-
- från vårt fördömda familjeträd?
Mina föräldrar - bortryckta!
Min älskade - bortryckt.
Och vad gjorde du?
Jag försökte kasta mig ut från en klippa.
Förgäves, tragiskt nog.
Och sedan...
...blev jag vampyr...
...och började döda oskyldigt folk.
Ja.
Men du höll även familjeföretaget flytande-
- och försökte hålla godset i skick.
Ja.
- Ja, det gjorde jag ju faktiskt. - Du kämpade vidare, Barnabas.
På ditt eget galna, patetiska sätt kämpade du vidare-
- tills de blev tvungna att låsa in dig för att sätta stopp för dig.
- Vid Gud, du har rätt! - Kampviljan finns i ditt blod.
I vårt blod, madam.
Nu har du chansen att återuppta kampen.
Och kämpa ska jag!
Vad är det här för svartkonst?
Visa dig, lilla vokalissa!
Om ni söker fiskare måste ni knipa Silas Clarney först.
Han är bundis med varenda kapten från Bar Harbor till Boston.
Han kallas Gudfadern av Grand Banks.
Ursäkta mig. Kapten Clarney?
Kapten Clarney, får jag presentera Barnabas Collins.
Collins?
Varför vill en Collins prata med mig?
Jag vill erbjuda er ett kontrakt.
Jag har redan ett kontrakt. Med Angel Bay.
Tänk om jag sa att jag kan erbjuda bättre?
Då skulle jag be er fara och flyga.
Det finns något som kallas lojalitet i vår bransch.
Jag förstår.
Mr Clarney...
Ni börjar ledsna på att arbeta åt Angel Bay.
Faktum är att ni hellre skulle sälja er själ till Satan-
- än att fortsätta sälja fisk till Angelique Bouchard. Förstår ni?
Jag... förstår.
Utmärkt.
Och nu...
...får ni vänligen presentera mig för några av era kaptenskollegor.
Barnabas? Varför stirrar du in i Carolyns rum?
Vad är det där för tingest?
En lampa.
Den ser ut som en pulserande urna med blod.
Det är bestämt dags att jag visar dig mitt kontor.
Vet du vad en psykiater är för något?
Ordet är mig främmande, beklagligt nog.
Får man förmoda att det är en amerikansk delikatess?
Det är en läkare som specialiserar sig på mentala sjukdomar.
Jag är psykiater.
Berätta - var är du född?
Liverpool.
- Kan du beskriva det? - Smutsigt.
Luften är tung av sot och det stinker från nytömda nattkärl.
Urinstanken tränger igenom allt.
Har du någon erfarenhet av hypnos, Barnabas?
- Jag finner det mycket användbart, ja. - Jag instämmer.
Du förstår...
Ibland skapar vi en fantasivärld-
- för att förtränga hemska minnen ur vårt förflutna.
Men hypnos rår på allt det där.
Jag använder det i andra syften.
Får jag hypnotisera dig, Barnabas?
Madam... Jag tror inte att det är möjl...
Bra.
Då så. Nu vill jag att du berättar ett och annat.
En vampyr?!
Skrik inte.
Vad i all världen pratar du om?
Lägg av! Han var hypnotiserad i flera timmar.
Barnabas?
Jag trodde att han hade vanföreställningar-
- men han har berättat allt - bland annat att du har vetat hela tiden!
- Varför sa du inget? - Jag måste skydda barnen.
Genom att låta en vampyr bo i ett av gästrummen?
Han mördade byggarbetarna! Han är en mördare!
Han är en Collins och en bra karl, och sådana är det ont om numera.
- Visst ja - den ofelbara familjen... - Du förvånar mig faktiskt, Julia.
En läkare som du borde väl tycka att han är fascinerande?
Jovisst. Både medicinskt, psykologiskt och fysiskt sett.
Därför gick jag till dig i stället för till polisen.
Låt dig fascineras då, Julia.
Och om du känner ett uns kärlek eller respekt gentemot vår familj...
...så tiger du om det här.
Jag vill inte diskutera det här med dig.
Frukta icke, mitt barn. Jag behöver blott vägledning-
- i konsten att göra en kvinna sin kur i denna tid. I detta land...
Vem är mer lämpad att undervisa mig än en kvinna i din ålder?
- Hur gammal är du? - Femton.
Femton år, men ingen make!
Tag genast dina barnafödarhöfter i bruk-
- så att ditt sköte inte skrumpnar ihop och dör.
Du är mysko.
Är jag alltför mysko för en kvinna från... detta land?
Du menar förstås Vicky.
Hon har de mest fruktsamma höfter jag någonsin skådat.
- Du är alldeles för mysko. - Tror du verkligen det?
Du är stel, städad och gammalmodig.
Och Victoria...
...är inte hon städad?
Hon låtsas att hon är rockig...
...men hon är helt klart en Carpenters-brud.
Menar du att hon har en förkärlek för snickare?
The Carpenters är musiker, dumskalle.
Å, musik!
Ja, jag är riktigt förtjust i musiken av i dag.
Jag är en väljare
Jag är en glader
Jag är en älskare
Och jag är en syndare
Jag spelar musiken
I solen
Om ändå Shakespeare var lika vältalig...
Okej. Om du vill ha henne får du byta taktik.
Lägg ned Swinging London-grejen och häng med lite normalt folk.
Vet ni en grej som är bra med det här kriget?
Nej, lyssna nu.
Det som är bra med kriget är att det är så fruktansvärt...
...att det kommer att bli det allra sista.
Och det här sista kriget som pågår just nu...
Vem vinner det?
Freden vinner.
Freden vinner alla krig.
Ni talar om fred.
Jag har tillbringat de sista tvåhundra åren inlåst i en låda...
...där jag stirrade ut i den oändliga intigheten.
Själens mörka skuggor...
Tunga grejer!
Trippade du i tvåhundra år?
Sannerligen.
Jag betraktar det dock såsom djupt meningsfyllt-
- ty jag tror mig ha funnit min själs älskade.
Men jag kan inte vinna hennes hjärta, ty jag är en relik i hennes ögon.
Så säger de om oss också.
På min hemort-
- vinner man en kvinnas kärlek genom att ge hennes far pengar.
Eller får.
Och om kärleken är tillräckligt stark-
- kanske det blir både och.
Kvinnor bryr sig inte om pengar...
...eller får.
Är du helt säker?
Kärlek. Brudar diggar kärlek, snubben.
Ja... Jag erinrar mig en rad-
- ur Erich Segals enastående roman "Love Story".
"Kärlek är att aldrig behöva be om ursäkt."
Så vackert!
Emellertid: Ni ska veta att det är med djupaste sorg...
...som jag nu måste döda er alla.
Nej, det är genialiskt, åtminstone i teorin.
En serie transfusioner i ett försök att rena ditt blod.
Och därmed även min själ...
Jag måste varna dig. Det är inte säkert att det fungerar.
De lär inte ut sånt här på läkarlinjen.
Hav förtröstan, doktorn.
Om en människa kan bli monster kan även ett monster bli människa.
Men varför bli människa? Varför avstå från evig ungdom?
Se på mig. För varje år blir jag hälften så snygg och dubbelt så full.
Om det är sant-
- måste ni från början ha varit det skönaste som någonsin levat.
Barnabas, känner du till begreppet tystnadsplikt?
Nej. Ni kanske vill vara vänlig och upplysa mig?
Som du vill.
Barnabas!
Victoria.
Får jag göra dig sällskap?
Inget skulle glädja mig mer.
Är du ute på promenad?
Jag letade faktiskt efter David.
Gud vet var han håller till. Vi har tur om vi ser honom innan jul.
Han är en fin gosse.
Lika nyfiken och stojig som jag var.
Du är hans idol.
Han pratar nästan inte om något annat än dig och sin mor.
Tror du att han ser henne och pratar med henne?
En del av mig tror att han är ensam och söker tröst.
En del av mig tror att det finns saker i världen som vi inte förstår.
Sådant som magi, död, öde...
Så länge han är lycklig får han väl tro vad han vill?
Välformulerat.
Vi kanske överreagerar, Angie.
De har piffat till konservfabriken och sitt hus. Än sen?
Vi tar ändå 95% av allt som fiskas upp i Grand Banks.
Han har rätt. Det har ingen betydelse för våra intäkter.
Ingen betydelse?
Min mormors mormor grundade Angel Bay-
- för att visa familjen Collins att de inte ägde vattnet.
Att de inte fick rynka på sina fina näsor åt oss.
Kvinnorna i Bouchard-familjen slet ont i över tvåhundra år-
- och offrade sina liv för det här företaget.
Så det har betydelse, mina herrar.
Och jag dör hellre än ser det omintetgöras av de där asen.
Ring och boka ett möte.
Sälja till dig? Aldrig.
Det går inte att sätta ett pris på återupprättandet av familjehedern.
Låt mig försöka.
Jag visste inte att mitt affärssinne vållade dig sådana kval.
Att hypnotisera fiskare handlar inte om affärssinne.
- Det är mina villkor. - Här är mina villkor:
Drag i hast åt helvete-
- och låt där självaste Asmodaios suga på din besmittade spene.
Ingen talar som du numera, Barnabas.
Sannerligen.
Den här tiden är mycket gåtfull.
Ge mig ett enda skäl till att inte döda dig omedelbart.
Jag dödar dig om du försöker.
Omöjligt. Det skulle kräva barmhärtighet.
Men du har gjort mig till ett monster.
Vi är monster båda två, Barnabas.
Två stora fiskar i en pytteliten damm.
Antingen kan vi slåss tills en av oss dör...
...eller också kan vi göra...
...småfisk tillsammans.
Jag var hemskt arg på dig de första hundra åren.
Visst var det roligt att se din familj våndas-
- och brinna upp som myror under ett förstoringsglas.
Och det var roligt att bli beundrad medan namnet Collins blev nedsvärtat-
- och bli förmögen på deras bekostnad.
Men på senare tid...
På senare tid har allt bara känts...
...ensamt.
Vi är inte som de andra, Barnabas.
Vi är bättre än de.
Det är därför jag har saknat dig.
Du är den enda myran jag inte kunde bränna upp.
Vad vill du ha, Angelique?
Din kärlek.
Du älskar mig än, inte sant? Innerst inne i det där kalla hjärtat.
Inte ens Afrodite själv skulle kunna iscensätta en mer ohygglig förening.
- Tänk om jag tvingar dig? - Med en besvärjelse?
En voodoo-docka? Det är inte kärlek.
Med det här.
Kroppen du en gång åtrådde så.
De ser inte en dag äldre ut...
Jag är villig att börja om.
Vi kan utlysa vapenvila om du bara... tar mig.
Jag är inte den jag en gång var.
Det kan jag förändra.
Och om jag vägrar?
Då tar jag allt du älskar-
- och jag börjar med den lilla jäntan du glor så kärvänligt på.
Hon som ser ut som Josette.
I så fall...
Jag förmodar att jag, enbart för hennes heders skull...
...nu nödgas besudla...
...dina mest intima kvinnliga delar.
Det där tog en beklaglig vändning.
Du verkade inte beklaga.
Ja...
Även i döden är jag svag för det levande köttet.
Särskilt ditt.
Det var kalla ord om något så hett...
Kanske det.
Men jag får aldrig falla till föga för dig igen.
Förlåt mig, snälla du.
Om jag inte får dig, min älskade...
...förgör jag dig.
Fem minuter till.
Vilket fånigt skådespel.
Det är den enda kanalen vi får in.
- Hur mås det? - Jag känner mig inte mer mänsklig.
Ge det lite tid.
Tid, doktorn, har jag dessvärre i överflöd.
Det här är min favoritdocka Lucy.
Det bästa med Lucy är hennes galet röda hår.
Titta, vilket rött hår!
Och det jag tycker näst mest om-
- är hennes vackra rosa hårband.
Nej, snälla! Snälla!
Jag bönfaller er! Snälla, låt bli!
Det är sant! Mamma, pappa! Snälla!
Mamma! Pappa!
Snälla pappa!
Hjälp mig.
Med vad?
- En vad för något? - En bal - en storslagen sådan.
- En bal för vem? - För hela staden, naturligtvis.
- Vet du inte att alla hatar oss? - Baler är maktdemonstrationer.
Med hjälp av baler befäster den härskande klassen sin position.
Instämmer. Den här familjen behöver ballar.
Sannerligen. Familjen Collins baler har alltid varit de mest storslagna.
Kan någon dra för draperierna?
Barnabas har rätt. Vi borde spendera lite kosing-
- och visa bondlurkarna att vi är tillbaka.
- Folk ger inga baler längre, pucko. - Gör de inte?
De ställer till med... skivor.
Säg mig, hur ställer man till med skiva?
Först och främst behöver man en discokula.
Vad det än må vara, ska vi ha en sådan.
- Och sprit - massor av sprit. - Carolyn...
Vi ska ha nog med spirituosa för att fylla en hel skonert.
Och...
...Alice Cooper.
Jag tycker mig minnas en Alice Cooper från min ungdom.
- Residerar hon i Collinsport? - Inte direkt.
Hon ska hur som helst gästa oss.
Hur står det till?
- Tack för inbjudan. - God afton. Välkomna till Collinwood.
Det här är en riktig skiva.
Det enda som saknas är Alice Cooper.
Du kanske borde ta en titt på aftonens muntrationer.
Anskrämligare kvinna har jag aldrig sett.
Unge herr David. Var är den kvinnliga garderobiären?
Pappa pratar med henne där inne.
- Jag skulle hålla alla borta. - Det tror jag säkert.
Du har skött dig storartat, men nu-
- ska du gå och titta på Alice Cooper med de andra.
- Men pappa sa... - Gå och titta på fruntimret Cooper.
Du hade rätt om det här.
Du ska ha det allra bästa, gullet.
Vem var ungen?
Ingen aning, jag har aldrig sett honom förut.
Kom hit.
Mamma, var är pappa?
Han har varit borta så länge.
Kommer han aldrig hem?
Men vad gör du här ute, kära vän? Du får en hemsk förkylning.
Jag har redan fått det enda som betyder något.
Din uppmärksamhet.
Jag har hållit tillbaka mina ömma känslor...
...av rädsla att de inte är besvarade.
Jag har inte yppat ett ord om mina känslor.
Visst. Du har bara pratat om mina barnafödarhöfter.
Ja...
Jag vet inte varför, men det känns som om jag kan berätta allt för dig.
Som om jag alltid har känt dig.
Ja.
Det är nästan... hypnotiskt.
Ja. Men nej.
Jag har inte tagit till dylika knep för att väcka din glöd.
Jag vet inte vad det är, men något har alltid dragit mig hit.
Dragit mig till Collinsport.
Till dig.
Å, käraste Victoria.
- Förfäras du av min lukt? - Nej då.
Förlåt, men...
De jag älskar har inte alltid älskat mig tillbaka.
Min egen familj skickade bort mig.
De ville slippa besväret med att ha en dotter som var annorlunda.
Som det vilade en förbannelse över.
Jag såg sådant som andra små flickor inte såg.
Det var den värsta ensamhet och smärta ett barn kan uppleva.
Var stilla nu, Maggie. Det gör bara ont en liten stund.
Men hur svårt det än var förlorade jag aldrig viljan.
Behovet av att få känna solen i ansiktet igen.
Så jag började söka efter ett nytt hem.
Ett nytt liv, långt bort från all smärta.
GUVERNANT SÖKES TILL FRAMSTÅENDE FAMILJ I MAINE
Men jag vågade aldrig drömma om att bli så lycklig som jag är nu.
Att svika en familjemedlem därför att hon har en gåva...
Nej, Victoria. Det är oförlåtligt.
Dina föräldrar förtjänar att koka i helvetets eviga svavel.
Du är inte bjuden...
Jag har längtat efter att få höra till.
En plats där jag kan känna mig hemma, känna mig älskad igen.
Och jag har funnit den platsen - här på Collinwood.
Och här...
Vi måste intensifiera våra ansträngningar!
Jag måste snarligen bli människa igen!
Jag kan förklara.
Vid Gud! Du använder inte ditt blod för att göra mig mänsklig.
Du använder mitt blod för att själv bli odödlig.
Ja, men du har en gåva. Det är orätt att inte dela med sig.
Familjen Collins gav dig sitt förtroende.
- Det förtroendet har du svikit. - Förlåt.
Jag vill inte bli gammal. Jag vill vara vacker igen.
- Jag vill leva för evigt, som du. - Det kommer dessvärre icke på fråga.
En rejäl karl har knappt sex liter blod.
Vilket jag, om du ursäktar skrytet, kan svälja på blott 7,5 sekunder.
Men dig, kära lilla hoppa... Dig tömmer jag nog på mindre än fem.
Döda mig inte. Du är en god människa, en gentleman.
Jag är varken god eller gentil, och jag förlåter aldrig.
Jag borde påpeka, Willie, att om du säger ett knyst om det här-
- måste jag döda dig på ett högst obehagligt sätt.
Oroa sig inte, mr B. Jag gillade inte den där subban ändå.
Kom igen, jag vet att du finns här...
Praktfullt hantverk, inte sant?
Jag letade bara efter...
Det här?
Där finns inget värt att stjäla.
Beklagligt nog förvarar Elizabeth badmintonattiraljerna där.
Det var det jag letade efter.
Vad är du för något?
Jag ska göra något som är så avskyvärt-
- att jag får kväljningar.
Jag ska ge er ett val.
Vad då för val?
Antingen stannar ni på Collinwood...
...och viger ert liv åt att bli en exemplarisk far.
Den far som David så desperat saknar och förtjänar.
- Eller? - Eller också ger ni er av.
Med nog med pengar för att fortsätta ert tjuvaktiga liv på annan plats.
Var är dr Hoffman när vi behöver henne?
Sannerligen.
Barnabas, du brinner.
- Befria mig från min förbannelse. - Du är sen.
- Vad är det där? - Det enda du dricker numera.
Varifrån kommer det?
Ingen du känner. Jag lovar.
Jag visste att du snart skulle stövla in och be att få bli dödlig igen.
Nu när dr Hoffman inte kan ge dig dina transfusioner längre.
Ja... Ja, det var ledsamt-
- att hon var tvungen att åka iväg i affärer så plötsligt.
Intressant.
Jag vet inte många som har affärsmöten på havets botten.
Hon var en lögnerska. Hon stal mitt blod!
Hycklar vi inte en smula nu?
Att ljuga och stjäla blod är välbekant för dig.
Ja, jag dödade dr Hoffman-
- och byggarbetarna och de välartade, orakade ungdomarna.
Men var viss: För varje liv jag tar-
- dör en bit av min arma själ.
Jag dödar bara därför att jag tvingas till det.
Tvingas av ditt häxeri, av din förbannelse.
Varför har du gjort mig detta?
Det är synd.
Om du var klok nog att älska mig skulle jag släppa henne fri.
Tala klarspråk, din orm!
Jag har störtat din lilla käresta ut från klippan förut.
Varför skulle jag inte kunna göra det igen?
Jag har ett affärserbjudande till dig, Barnabas.
Mitt sista erbjudande.
Antingen härskar vi över den här lilla dammen sida vid sida-
- som kompanjoner och älskande...
...eller också stoppar jag tillbaka dig i lådan.
Jag har redan mitt motdrag klart. Det lyder som följer:
Placera dina täcka läppar uppå min ändalykt och kyss den flerfaldigt!
Eldslåga, nu vaknar du
Kraften återfinn
Nattens mörker skingra nu
Och brinn, baby, brinn
Att låsa in dig för tid och evighet kanske är i grymmaste laget.
Så här får det bli:
Jag förintar allt du älskar...
...och du tänker på oss ett tag till.
Vi ses om några hundra år, hjärtat.
Förtvivla icke, Barnabas. Vi ska undkomma än en gång.
Måhända blir det bara några årtionden den här gången.
Hallå!
Hallå! Jag hör er!
Vem ni än är - frukta icke. Jag ska inte göra er illa.
Vilket år är det? I hur många hundra år har jag?
Hur lång tid har det gått?
Det har gått 20 minuter.
Unge herr David! Hur visste du att jag hade blivit fängslad?
Min mamma berättade det. Du tror väl att jag är galen...
Det tror jag ingalunda, unge man.
Farbror Barnabas...
Varför har du damtrosor i ansiktet?
Strunt i det. Var är familjen? Var är Victoria?
Vicky vet jag inte, men de andra tittar på när konservfabriken brinner.
Vi måste rädda dem! Skynda!
Unge herr David!
Du kanske borde släppa mig fri först?
Vi behöver förstärkning från Portland. Skynda dig!
Få bort dem härifrån!
Håll er undan, allihop!
Jösses. Miss Elizabeth kommer att skita på sig.
- Vi måste prata, sheriffen. - Jag har inte tid, stan brinner!
Har du inte tid med bevis på att familjen Collins hyser en mördare?
Ja, jag dödade dr Hoffman-
- och byggarbetarna och de välartade, orakade ungdomarna.
Se på fanken...
Tänk att hela stan är uppkallad efter dem!
Barnabas har säkert redan sjappat.
Och ni hittar säkert ännu fler oskyldiga offer där inne!
Familjen Collins har återuppbyggt sitt företag genom att mörda.
Men det går inte an i min stad!
Där! Han anlade säkert branden för att dölja spåren efter chefen.
Dags att gå.
Willie! Vad är det som har hänt?
Eldsvåda, mord, uppretad pöbel, spring!
Gå in, David.
Liz...
Jag beklagar, men ni måste följa med. Allihop.
Bill... Familjen Collins grundade den här staden.
Med hjälp av våra båtar och våra nät!
Med uppoffringar och blod! Och det här är tacken?
Ni har hyst en mördare under ert tak.
Grip dem.
Jag följer med frivilligt...
...och tar vilket straff som än må vänta.
Under förutsättning att min familj inte kommer till skada.
Stopp där.
Och under förutsättning att miss Bouchard följer med-
- ty hon är lika mycket monster som jag.
Det bästa kanske vore...
...om vi utplånades båda två.
Gå undan, mr Collins! Jag varnar er!
Sätt igång. Slakta mig.
Visa dem vad du är!
Nej.
Jag ska visa dem vad vi är.
Vad har han gjort med Angie?
Det är inte han, det är hon. Hon är en häxa!
Ursäkta mig.
Här kommer damen inte förbi.
Gå hem med er nu. Här finns inget att se.
Du borde ha älskat mig, Barnabas.
Då hade inget av det här hänt.
Jag borde ha förintat dig. Du har bara vållat mig lidande.
- Jag gav dig mitt hjärta! - Du har inget hjärta.
Det är du som är förbannelsen. Kvinnor som älskar dig går under.
Josette, dr Hoffman och din älskade Vicky.
Jag befaller dig att befria henne från förbannelsen.
"Befaller"? Du gör mig spyfärdig!
Du missade.
Vedervärdiga orm! Jag ska föra dig till helvetets tröskel.
Ut ur mitt rum!
Angelique!
Ut ur mitt hus!
Ditt hus?
Nog med trollkonster nu.
- Jag dyrkade dig. - Hemsökte mig!
- Avgudade dig! - Föraktade dig!
Som du vill.
Om familjen Collins blod byggde detta hus...
...låt oss då bada i det.
Lämna oss i fred.
Carolyn?
Herregud, Carolyn...
Jag är en varulv, okej? Gör ingen stor grej av det.
Vov!
Vad har du gjort med min dotter?
Tja, Liz...
Er perfekta stamtavla kändes lite intetsägande-
- så jag lät en varulv bita Carolyn när hon låg i vaggan.
Och jag gjorde David till oäkting när jag förpassade mamsen till havsbotten-
- där hon dricker te med tonfisken.
Och vad dig beträffar, min älskade...
...dödade jag dina föräldrar.
Jag uttalade en förbannelse över din familj.
De höll oss skilda åt. De förstod inte att vi är lika.
Vi är ämnade för varandra.
Lämna honom i fred.
Jag tror att jag dödar dig först, du föräldralöse.
David! Spring!
- Det är mig du slåss mot. - Jag slåss mot er alla.
Jag varnar dig.
Det här är din sista chans. Låt oss vara.
Vad gör du annars, din lille oäkting?
Inte jag. Min mamma.
Spring!
Skynda dig, David!
Kom, Willie!
Det är alltså så här det slutar.
Så stilla...
...som om du sov.
Det fanns en tid då jag skulle ha kunnat älska dig.
Vi kunde ha tillbringat evigheten tillsammans.
Det kan vi... fortfarande.
Du ville aldrig ha min kärlek.
Du ville äga mig.
Nej.
Jag älskar dig, Barnabas.
Du kan inte älska, Angelique.
Det är din förbannelse.
Ta det.
Victoria!
Änkans klippa, sa hon.
Vad gör vi nu?
Det vi alltid har gjort.
Vi uthärdar.
Jag trodde att jag hade mist dig.
Du har mist mig.
Jag lever i ljuset, Barnabas. Du lever i skuggorna.
Jag blir gammal och dör och du lever i evighet.
Vi finner ett sätt, älskade.
Det finns bara ett sätt.
Nej. Du ska inte lida som jag. Aldrig.
Victoria, min ljuva Victoria...
Victoria?
Josette.
Det sägs att blod är tjockare än vatten.
Det är det som definierar oss, förenar oss-
- blir vår förbannelse.
Mitt namn är Barnabas Collins-
- och min förbannelse har äntligen hävts.
[Swedish]